#09 – Viaţa şi faptele noastre
Cei mai umili şi cei mai săraci dintre ucenicii Domnului Hristos pot fi o binecuvântare pentru alţii. Poate că ei nu-şi dau seama că fac ceva deosebit de bun, dar prin influenţa lor tăcută pot pune în mişcare valuri de binecuvântări tot mai adânci şi tot mai întinse, ale căror rezultate binecuvântate poate că nu le vor cunoaşte decât în ziua răsplătirii finale. Ei nu simt şi nici nu au cunoştinţă despre faptul că fac o lucrare însemnată. Ei nu sunt chemaţi să se împovăreze singuri cu îngrijorarea pentru reuşita lucrării. Ei nu trebuie să facă altceva decât să meargă înainte în linişte, îndeplinind cu credincioşie lucrarea pe care Dumnezeu le-o încredinţează, şi viaţa lor nu va fi trăită în zadar. Viaţa lor proprie va creşte atunci mai mult şi tot mai mult după chipul Domnului Hristos; ei sunt atunci lucrători împreună cu Dumnezeu în viaţa aceasta şi se pregătesc astfel pentru lucrarea cea mai înaltă şi pentru bucuria neumbrită de nimic a vieţii veşnice.